Ja, Voayer
Mário Petreje
Životný príbeh zrodenia svetovej Výstavy skutočných nahých žien. Som otec. Žijem v dlhoch. Mám niekoľko vzťahov s exekútormi a veriteľmi. Spím striedavo v kancelárii na zemi a u kamaráta. Rok 2016 bol pre mňa zlomový. Kašlem na to, čo si o mne a o mojom živote myslia ľudia. Chcem žiť svoj život! Prvýkrát v živote organizujem verejnú akciu, a to hneď obrovských rozmerov. Výstava skutočných nahých žien. Prvá na Slovensku. Trvala len 12 hodín a prišlo si ju pozrieť viac ako 700 návštevníkov. Som organizátor roka? O dva mesiace, v decembri, robím druhú. Trojdňovú. V budove bez kúrenia, s podaným trestným oznámením na krku, vyrazenou elektrinou v časti Starého mesta a zadymenou polovicou pešej zóny. Neuspela! Zadlžil som sa ešte viac. Vyhrážajú sa, chcú škodiť, chcú ma zničiť. Aké jednoduché by bolo ukončiť to...nič pre mňa. Nikdy sa NEĽUTUJEM! Zaháňam aj myšlienku žiť či nežiť. Nehľadám výhovorky, vidím riešenia! Mám sa rád. Nevzdávam sa... V rokoch 2017 a 2018 prekračujem nielen svoje ale aj hranice nášho štátu. Organizujem výstavy v českej metropole, v Prahe. Tentokrát každý deň nové ženy. Tá Posledná trvala až päť dní a bola v galérii svetoznámeho Tancujúceho domu, kde túži vystavovať nejeden svetový umelec. Noviny, časopisy, televízie, reportáže, články a rozhovory. Tisíce nadšených návštevníkov. Desiatky nahých žien. Spolupracujem s umelcami zvučných mien. Dnes som ja ten, s ktorým chcú spolupracovať. Podarilo sa mi dostať z mínusu na milión a to v priebehu osemnástich hodín! Stojím však oboma nohami pevne na zemi. Poďte so mnou zažiť atmosféru zo zrodenia svetovej výstavy skutočných nahých žien...... celý text
Přidat komentář
![Prey Prey](https://www.databazeknih.cz/img/users/empty.jpg?v=1446561771)
![2 z 5 2 z 5](img/content/points/2.png)
Pro mě nejzajímavější v rovině toho, na co všechno musí organizátor výstav myslet (prostor, povolení, ochranka, modelky, smlouvy, policie, prodej vstupenek, média, odpadky). Naopak filozofický rozměr knihy "kéž jsou všechny bytosti šťastny, i když sekají dluhy a opíjejí se sebeláskou a sebepoznáním a sebemoudrostí", ten mě až tak neoslovil. :-) Možná stálo za to vydat spíš pořádnou kroniku výstav včetně kvalitních fotek, než takový deníček s oxeroxovanými obrázky. Ale za živé umění a odvahu nápady uskutečňovat samozřejmě dík.
Sice jsem od knihy čekala více, ale i tak jsem knihu hltala. Toto téma bylo tehdy pro mě dost aktuální. :-)