Kapitula: Duna
Frank Herbert
Pouštní planeta Arrakis neboli Duna byla zničena atomovým útokem Ctěných matre. Jen jedna frakce lidstva může ohrozit moc tohoto lítého matriarchálního kultu, a to Bene Gesserit, vybavený dědictvím Duny. Pod vedením Matky představené Darwi Odradové kolonizuje Bene Gesserit úrodnou planetu Kapitula a vytrvale, míli za mílí ji proměňuje v poušť. Pokud Sesterstvo uspěje s chovem písečných červů, ovládne produkci nejvýznamnější komodity v celém vesmíru, koření zvaného melanž. Ale jeho skutečnou zbraní zůstává muž, který prožil nesčetné životy – muž, který sloužil legendárnímu Paulu Muad’Dibovi… Román Kapitula: Duna je závěrečným příběhem šestisvazkové ságy Duna, která patří do zlatého fondu světové science-fiction.... celý text
Literatura světová Romány Sci-fi
Vydáno: 2022 , BaronetOriginální název:
Chapterhouse: Dune, 1985
více info...
Přidat komentář
![5 z 5 5 z 5](img/content/points/5.png)
A zas jsem se do toho zažral jako téměř do všech předchozích dílů... Jedna z nejlepších literárních sérií, co znám!
![grellenort grellenort](https://www.databazeknih.cz/img/users/88_/888/m_888.jpg?v=1459854917)
![5 z 5 5 z 5](img/content/points/5.png)
Děj navazuje na "Kacíře duny". Není zde tolik akce, jako ostatně nikdy, ale to nevadí. Příjemné čtení při filozofování a vnitřních rozhovorech ctihodných matek. Výskyt nových živočisných forem - "futárů", to vše umocní očekávání, jak to vše dopadne. Ovšem zde byla předčasně série Duny ukončena smrtí autora. Tudíž konec zůstává velmi, velmi otevřený.
Štítky knihy
Autorovy další knížky
1988 | ![]() |
1993 | ![]() |
2007 | ![]() |
2001 | ![]() |
1999 | ![]() |
Jestli Kacíři mi přišli jako velký krok kupředu a nejlepší díl od úplně prvního, nepřekonaného a nepřekonatelného, tak Kapitula: Duna byla v mých očích ještě o něco lepší. Naprosto skvělé postavy, myšlenky, rozhovory a vlastně poprvé od prvního dílu mi přišlo, že kniha nestojí jen na nich, ale že má i dobrý příběh. Konec pak považuji za úplně famózní. Musím říct, že po přečtení několika komentářů a recenzí téhle knihy jsem se konce trochu obával - že je prý strašně otevřený a v podstatě jde o cliffhanger, na který měl navázat plánovaný sedmý díl, jenže ten už Herbert nestihl napsat. No, zřejmě máme každý jinou představu o otevřeném konci. Pro mě "...a vyrazil v širou dáli..." je prostě prototypem uzavřeného konce a tady prostě všechno perfektním způsobem zapadlo do sebe. Momenty, kdy si člověk uvědomí, že najednou vše dává smysl, že celý předchozí děj k danému rozuzlení vedl, že všechny postavy se zachovaly naprosto logicky a konzistentně, a že na to vlastně mohl přijít předem sám, ale nepřišel, jsou pro mě jedny z nejlepších při čtení knížky. A tady se mi toho dostalo vrchovatě. Snad jedinou výtku mám k strašně nevyužitému potenciálu Tega Milese, který už od Kacířů byl jednou z mých nejoblíbenějších a nejzajímavějších postav, a tady toho prostoru dostal příliš málo. Závěrečná poznámka - číst si na závěr knihy Herbertova slova o své manželce bezprostředně po její smrti a přitom vědět, že jemu samotnému už nezbývalo mnoho času, je silným zážitkem samo o sobě...