Miluji kaskadéra
Jane Banks
Ava Fullerová vyrůstala do svých patnácti let s ovdovělým otcem a dvěma sestrami v osamělém srubu v horách Montany. Nejsilnějším zážitkem jejího dětství však kupodivu nebyl pohled do tváře grizzlyho, ale setkání s mladým kaskadérem Justinem Mabreyem. Když je otec nucen zastřelit její oblíbená medvíďata, utíká z domova s cirkusem – drsný život v divočině je jí tou nejlepší průpravou. Je však jen otázkou času, kdy celostátně hledanou – a nyní už velmi pohlednou – dívku přivedou zpět k otci. Ten jí odpouští, Ava stráví nelehký rok na střední škole, dře, aby se mohla stát kaskadérkou, odolá svodům spolužáků Marka i Elsy a vydává se do Austrálie, aby se při natáčení setkala se svým osudovým mužem Justinem. Zažije s ním chvíle štěstí i zklamání, neboť výrazně starší Justin se brání citovému poutu ke krásné a obletované kolegyni. Podaří se Avě získat jeho srdce? Bude Justin prvním mužem, jenž okusí její tělo? A najdou spolu její indiánskou babičku, aby od ní dostala zázračný amulet? Strhující román Jane Banksové nás zavede do hor americké Montany, na pláže Havaje i do filmových studií australského Sydney. Především však nahlédneme do hlubiny dvou horoucích srdcí, která k sobě těžce hledají cestu. O to krásnější je však nakonec jejich splynutí…... celý text
Literatura světová Romány Pro ženy
Vydáno: 2012 , ČasOriginální název:
I Love a Stuntman, 2012
více info...
Přidat komentář
![LimedkaMikki LimedkaMikki](https://www.databazeknih.cz/img/users/12_/126071/m_126071-AYB.png?v=1459855110)
![3 z 5 3 z 5](img/content/points/3.png)
Příběh není špatný. Na to že se jedná o prvotinu, tak docela povedenou. Ale je to průměrná věc, která ničím extra zaujme, ani nenaštve. Jen je škoda, že má příběh větší potenciál, než autorka zvládla využít.
![bara8686 bara8686](https://www.databazeknih.cz/img/users/empty.jpg?v=1446561771)
![1 z 5 1 z 5](img/content/points/1.png)
Nezáživný příběh,nudila jsem se u této knihy,a ni jsem ji nedočetla,nemělo to hlavu a ni patu jedna hvězdička aspoň za dobrou obálku
Nudné, nezáživné... příběh běží a běží a pořád ne a ne zaujmout. Připadalo mi to, jak když to napsal někdo na základní škole. Příběh nedával vůbec smysl a ten styl psaní - hrůza.