Znamenitá mrtvola
Agustina Bazterrica
Když Agustina Bazterrica v roce 2017 zvítězila se svojí mrazivou dystopií v prestižní literární soutěži Clarín, jistě netušila, že se děj její knihy zanedlouho částečně stane skutečností, a její román tak získá na aktuálnosti a naléhavosti. Svět se nevratně změní ve chvíli, kdy se objeví smrtící virus, který přenášejí zvířata: od divoce žijících po domácí mazlíčky, všechna musí být utracena a jejich maso už se dál nesmí jíst. Vlády čelí situaci drastickým způsobem: uzákoní chov, porážku a konzumaci lidí. Kanibalismus se stane součástí každodenní reality a společnost je rozdělena na dvě skupiny: na ty, kteří maso jedí, a ty, jejichž maso je konzumováno. Marcose Teja, provozního ředitele v mrazírnách Krieg, opustila po smrti malého synka manželka a on žije jen prací, kterou nenávidí a dál ji dělá jen proto, aby mohl svému otci trpícímu stařeckou demencí hradit pobyt v luxusním geriatrickém centru. V den, kdy dostane darem mladou ženu, „samici“ určenou na chov pro maso, se jeho mysl vydá na nebezpečnou cestu, která ho temnými zákrutami dovede až do situace, jež je těžko představitelná i pro členy společnosti tak zvrácené, jako je ta, v níž je nucen žít. Dá se vůbec hovořit o nějaké lidskosti, když musí být zemřelí zpopelněni, aby nebyli snědeni? Kým je vlastně ten druhý, jsme-li tím, co jíme?... celý text
Literatura světová Horory Thrillery
Vydáno:Originální název:
Cadáver exquisito, 2017
více info...
Přidat komentář
![Kenan Kenan](https://www.databazeknih.cz/img/users/31_/312365/m_kenan-l44.jpg?v=1609499752)
![3 z 5 3 z 5](img/content/points/3.png)
Musím uznat, že to bylo originální a při čtení z knihy sálá ponurá atmosféra. Ale to je za mně vše. Jinak děs. Většina knihy jsou podrobné popisy bourání lidských těl na jatkách, naprostá ztráta lidskosti, chladnokrevnost, děj téměř žádný. A ta scéna se štěňaty! Dočetla jsem knihu až do konce, protože jsem čekala, co z toho vzejde, co tím autorka chtěla říct. Pokud to má mít ale nějaké poslání, já ho nepochopila. Tohle není ani horor, je to zvrácené.
![ElessaRiverbow ElessaRiverbow](https://www.databazeknih.cz/img/users/32_/321251/m_elessariverbow-TT6.jpg?v=1605135346)
![4 z 5 4 z 5](img/content/points/4.png)
Syrové a děsivé čtení, ve kterém je spíš spousta popisu než aby se tam něco dělo a není to příběh pro každého. I přesto jsem nedokázala přestat číst, protože jsem prostě potřebovala vědět, jak to dopadne. Kanibalismus, detailní popis práce na jatkách, způsob 'života' chovných kusů a mnohem víc mi během čtení naháněli husí kůži. Přesto jsem však ráda, že jsem ji nakonec přečetla, protože mě donutila přemýšlet o masu a celkově o tom, co by bylo lidstvo schopné udělat, kdyby zvířata přestala existovat. Marcos je fajn hlavní postava, připadal mi sympatický, i když jsem si někdy přála, aby se zachoval trošku jinak (scéna se štěňaty - kdo ví, ten ví). A ten konec?! Prostě z ničeho nic BUM a konec. Rozhodně jsem nečekala, že by to skončilo takhle.
![Ellinek Ellinek](https://www.databazeknih.cz/img/users/12_/120184/m_ellinek-yxC.jpg?v=1583395981)
![5 z 5 5 z 5](img/content/points/5.png)
Znamenitá mrtvola je opravdu znamenitá. Hned na začátku jste vrženi do procesu porážky a bourání masa a já jako holka, co vyrostla na farmě, jsem to četla s pokyvováním hlavy, protože takhle to opravdu je, takhle to funguje, tyhle principy jsou skutečné...a pak vám dojde, že ale nepřemýšlíte nad krávou, ale nad člověkem. A když sledujete proces vykrvení, zase si říkáte jojo, tak to dělají. A zase vám dojde, že tam visí člověk. Dojde vám, jak je to vlastně zvrácené. Ale autorka tady vlastně nepředstavuje žádnou utopii. Celá kniha je skvostným příkladem toho, co se stane, když lidem dojde lidskost. Je pravda, že jsem u žádné stránky netrpěla tolik, jako když šlo o nevinná zvířata, psy a štěňata, ale...tak to je. S lidmi mi už asi soucit došel, se zvířaty nikdy.
Když jsem někdy na jaře zjistila, že tahle knížka vyjde a co je jejím ústředním motivem, trošku jsem si povzdechla, že očekávaný zájem Marcose o darovanou samici je nasnadě. Ale od poloviny knihy jsem si začala říkat, že pes bude zakopaný úplně někde jinde a nakonec jsem měla pravdu. A já za to autorce děkuju! Přerod Marcosova vědomí a svědomí je fascinující, stejně jako děsivý. Co všechno je člověk schopný obětovat pro to, co skutečně chce? Dokonce i vlastní lidskost.
Možná se na konci nedovíme, jak to vlastně s tím virem skutečně bylo, ale ničemu to nevadí. Protože to podstatné už se stalo, z lidí se stali tvorové horší než zvířata. Ta aspoň ve většině případů zabíjí jen pro potravu. Lidé pro vlastní potěchu. Co všechno autorka vymyslela je pro mně fascinující a zvrácené a já to vítám, i když to zní divně. Nic z toho, co napsala, není tak daleko od pravdy. Tohle je člověk, tohle je lidstvo. Tohle je pravda. Jednou to přijde. V jakékoliv podobě. A my si to stejně neuvědomíme a nezabráníme tomu.
Jak bylo zmíněno v knize, nejhorším virem je člověk sám.
![milanříský milanříský](https://www.databazeknih.cz/img/users/37_/370954/m_milanrisky-7ZM.jpg?v=1634460816)
![5 z 5 5 z 5](img/content/points/5.png)
Půlení. Řeznická pistole. Porážková linka.
První slova dystopie Znamenitá mrtvola jasně definují, jakým směrem se bude útlá a znepokojující kniha ubírat. Nefunguje jako varováním před budoucností, kdy jsou kvůli údajně smrtícímu viru vyhubena zvířata a povolen kanibalismus, ale spíš jako reflexe naší současnosti. Agustina Bazzterica prostě vzala rutinu na jatkách, prasata a krávy vyměnila za lidi a všechny procesy od násilné inseminace, nehumánního chování až po bourání masa, aplikuje na nich. A ne, není to otravný veganský manifest.
Hlavní postava Marcus, kolečko v soukolí, ledově klidný a odlidštěný vedoucí jatek si sice uvědomuje, jakých zvěrstev je součástí, částečně jimi pohrdá, ale byznys s lidským masem je pro něj zdrojem peněz na nákladnou léčbu otce a tak prostě odvrací zrak. Jeho prostřednictvím čtenář sleduje veškeré masakrování a stahování z kůže, pracovní rutinu. Naprosto bez emocí, což ještě podněcuje autorčin věcný a strohý styl a Marcusem tady hne pouze osobní tragédie, smrt syna. „Kolik lidí budou muset porazit, aby zapomněl na to, jak Lea uložil do postýlky, přikryl, zazpíval mu písničku a druhý den ráno ho našel mrtvého?“ zazní například. Kanibalismus je zde jen forma, jejímž prostřednictvím Bazzterica upozorňuje na problémy. Pracuje s vládním režimem, který uzákoní legální zabíjení, poukazuje na fakt, jak podobné systémy pracují s jazykem, kdy se z lidí stávají pouhé kusy a v těchto chvílích si nelze nevzpomenout na Smrt je mým řemeslem. Všudypřítomná smrt a dehumanizace se později střetne se zakázanou láskou, utajeným vztahem, jehož rozřešení je už jen stvrzující tečkou za celým příběhem.
Štítky knihy
antiutopie, dystopie, kakotopie kanibalismus argentinská literatura pandemie virové nákazy hispanoamerická literatura postapokalyptické romány
Skrýt reklamy
No doufám, že se nikdy nikdo nerozhodne tuto knihu zfilmovat.
Každopádně je to opravdu zajímavá kniha, něčím mi hrozně připomíná Farmu zvířat a Bílou nemoc. Nevím jak tu knihu pojmenovat ale je to taková novodobá Buřičská literatura. Velmi morbidní a hodně k zamyšlení. Nic pro slabší povahy.